Tænk, at de har gravet de her tunneler.
- Ikke sandt? - Jeg har fundet noget!
- Pas nu på. - Hvad kan det være?
- Vær endelig forsigtig. - Selvfølgelig.
Hanako.
Vi graver og graver. Vi laver ikke andet dagen lang.
Det er i dette hul, at vi skal kæmpe og dø.
Hanako -
- mon jeg graver min egen grav?
I dag drager jeg til den post, hvor mine mænd venter.
Jeg er besluttet på at tjene og ofre livet for mit land.
Jeg fik ordnet næsten alt derhjemme.
Men jeg er ked af, at jeg ikke nåede at ordne køkkengulvet, før jeg rejste.
Jeg ville gerne, men jeg var nødt til at tage af sted -
- og jeg spekulerer stadig på det.
Få Taro til at tage sig af det prompte.
Forbandede ø. Lad amerikanerne få den.
Intet kan gro her.
Her lugter, her er varmt, der er for mange insekter og intet vand.
Denne ø er en del af Japans hellige hjemland.
Der er intet helligt ved denne ø.
Saigo...
Vi burde bare forære øen til amerikanerne og så rejse hjem.
Saigo!
Hvad sagde du lige før?
At vi skulle fortære amerikanerne og så rejse hjem.
Var det dét, han sagde?
Ja, det var det.
- Jeg hedder Kuribayashi. - De er ventet.
- Jeg er admiral Osugi. - Hvor længe har De ventet på mig?
- Tre timer. - Det beklager jeg.
Man lod mig ikke melde min ankomst efter det med admiral Yamamoto.
- Det forstår jeg. - Min adjudant. Løjtnant Fujita.
- De ser ikke rask ud. - Det er ikke noget. Vandet er dårligt.
Det går da ikke.
- Vi fører Dem til Deres kvarter. - Jeg vil gerne inspicere øen først.
- Skal jeg sende bud efter en vogn? - Nej, vi går. Det er sundt.
Måske er det, hvad De trænger til.
Så det er Suribachi.
- Upatriotiske... uduelige bønder! - Hold op med det der!
- Rejs jer! - Hvad er det, du gør?
Disse soldater konspirerede med upatriotiske ord.
Javel.
Kaptajn, har du så mange soldater, at du kan sætte to ud af spillet?
- Nej, det har jeg ikke. - Så hold op med at slå dem.
Inddrag deres frokost.
En god kaptajn bruger ikke kun pisk, men også sit hoved.
Jeg har forstået!
- Hvad er det? - Det her?
- Skyttegrave. - Hvorfor graver I skyttegrave her?
Man forventer, at amerikanerne går i land her.
Få dem til at stoppe øjeblikkeligt.
Og, kaptajn, sørg for, at de får ordentlige pauser.
Man skulle tro, de kom fra Mars.
Stands gravningen!
Godt det samme.
Min mave har alligevel gjort knuder.
En skål for general Kuribayashi.
En dygtig leder.
Det er bedre end sake!
Jeg har hørt, han har boet i Amerika.
Måske er det derfor, han stopper os. Han kan lide dem.
Nej, dit fjols. Han har studeret amerikanerne.
Derfor ved han, hvordan vi kan besejre dem.
Jeg hørte fra en i 204. -
- at en anden general skulle have haft kommandoen over øen -
- men han takkede nej.
Derfor gav premierminister Tojo den til Kuribayashi i stedet.
Nozaki, du hører en masse ting...
...men dine ører er fulde af voks.
I øvrigt kan man ikke stole på nogen fra 204.
De er en del af flåden.
Jeg tror, Kuribayashi er en uovertruffen general.
Vi graver jo ikke forbandede skyttegrave i sandet mere, vel?
Varmen er stærkere end ventet.
Fortsæt bare...
Øen er større, end jeg troede. Jeg er helt udmattet.
- Ito melder sig til tjeneste. - Tak, fordi De kom så hurtigt.
Hvor stor er luftstyrken?
- 41 Zeke-fly og 13 bombefly. - Er det alt?
Vi mistede 66 fly over Saipan forleden dag.
Så må vi sætte vores lid til den kejserlige flåde.
Er det her jeres plan?
Ja.
Hvor bliver hærens styrker placeret?
Det ved jeg ikke.
De står under oberst Adachis kommando.
- Er planerne ikke koordineret? - Indtil fjenden går i land...
Vi er i krig! Det er De vel klar over, ikke?
Hele forsvaret er jo koncentreret på stranden. Flyt artilleriet op.
Vi har lige flyttet det ned til stranden.
Så flyt det tilbage.
Koordiner med hæren og gå straks i gang.
Befæstninger på Suribachi har høj prioritet. Jeg går ud igen.
- Det er jo bælgmørkt udenfor. - Det ved jeg godt.
Han bliver besværlig.
Det er de øverstbefalende fra hæren som regel.
Nu igen?
- Det bliver kun sendt, når der er skib. - Jeg har en stor familie.
Hvorfor er alle brevene så til din kone?
- Hvor er du streng. - Lad mig gøre dig en tjeneste.
- Ellers når dine breve aldrig frem. - Hvad gør du?
Jeg arbejdede på censurkontoret i Tokyo.
Blev du degraderet?
"Til Hanako. Vi graver og graver."
Det går ikke. Det bliver aldrig godkendt.
Helt ærligt! Hvad er det, du gør?
Hvad gør du?
Så er det i orden. Du vil takke mig senere, Saigo.
Næste!
Kom så!
Igen!
Saigo, er du blind eller hvad?
Kan du ikke se målet?
Min seksårige søn kunne gøre det lige så godt.
Igen!
Du er en skændsel! Og du kalder dig kejserlig soldat?
I aften pudser du alle soldaternes støvler.
Om bag i rækken!
De skulle snarere lære at rense deres våben.
Fujita! Hvad laver de kampvogne her?
De er i uorden og venter på reservedele.
- Hvor længe? - En måneds tid.
Taro, Amerika er fuld af biler.
Jeg må være meget forsigtig, når jeg krydser vejen.
Der er så mange biler overalt.
Taro, opfører du dig pænt og gør, som mor siger?
Jeg savner dig.
Fujita, de civile skal evakueres hurtigst muligt.
Javel.
Hanako. Vi har en berømthed her.
Baron Nishi, den olympiske guldvinder i ridebanespringning.
Han skal stå i spidsen for 26. panserregiment -
- og er lige ankommet fra Tokyo.
Nishi er flot, og han har ry for at være lidt af en skørtejæger.
Men der er ingen kvinder tilbage på øen at bejle til.
Oberstløjtnant Nishi. Du har taget din hest med.
Ja, fra Chichijima.
- Jeg har selv været i kavaleriet. - Det ved jeg da godt.
Jeg har set frem til at gøre tjeneste under dig.
En, der forstår sig på heste som dig.
Dengang vi red på hesteryg gennem slagmarkerne...
Det er ikke som de der mekaniske maskiner.
Jeg kan sende bud efter en hest mere.
- Så kan vi ride sammen. - Min tid som rytter er forbi.
Men fortæl mig om den berømte hest, som du vandt olympisk guld på.
Min hingst, Uranus.
Den hest har en god ryg.
Jeg købte ham i Italien.
De var kun glade for at komme af med ham.
Han var vild. Ingen kunne tæmme dyret.
Men så sagde jeg -
- at en viljestærk hest ville passe mig perfekt.
Spis med i aften. Jeg trænger til en drink.
Det kan nok arrangeres.
- Tænk, at du har Johnny Walker. - Jeg har drukket af den.
Desværre kan vi ikke byde på noget særligt.
Det gør ikke spor, så længe vi har den her.
Hvorfor den tomme tallerken?
Jeg har sagt, at alle officerer skal have samme rationer som de menige.
Lfølge bestemmelserne skal der serveres tre retter.
Ja, vi har ret til at få serveret tre retter per måltid.
Du har helt ret.
Det er sørgeligt, at det meste af den kejserlige flåde blev sænket.
Vi har stadig nogle slagskibe tilbage.
Men vores slagkraft fra luften og fra havet er ringe.
Hvad mener du, Nishi?
Har du ikke hørt om slaget ved Marianerne?
Admiral Ozawas hangarskib og fly blev ødelagt.
Hovedkvarteret fortier ikke blot ting for folket, men også for os.
Må jeg sige min ærlige mening?
Det bedste ville være at sænke øen her ned på havets bund.
Og alligevel kom du?
Jeg tænkte, du havde brug for alle de kampvogne, jeg kunne levere.
Værsgo.
Det må være her.
Det er her, fjenden går i land.
Stå ret! Løb! Løb, som om De var en amerikaner.
Fart på! Hvad vej vil De vælge?
Bliv ved... løb!
Jeg tror, din general er blevet skør.
Se hans pistol.
Den har han sikkert taget fra en død amerikaner.
Hvem ved.
Pausen er forbi. Tilbage til arbejdet!
Er alt i orden, Kashiwara? Du ser bleg ud.
Det går... Det må være vandet.
Men... jeg skal virkelig.
Jeg har ændret på vores strategi.
Vi graver huler ved Motoyama, Higashiyama og Suribachiyama.
Vi bygger underjordiske befæstninger og kæmper til døden!
- Hvad med strandforsvaret? - Det er unødvendigt.
Skyttegravene på stranden er første forsvarslinje.
Vi kan ikke vinde uden skyttegravene.
Hayashi, ved du, hvor mange biler amerikanerne producerer om året?
Fem millioner. Vi må ikke undervurdere amerikansk teknologi.
Før eller siden krydser de strandene.
Ofrer vi soldaterne der, er alt håb ude.
Mænd vil uvægerligt dø, men vi er nødt til at befæste stranden.
Hr. General, det er spild af tid at grave tunneler nu.
Vi må tvinge dem nær øen og iværksætte en knibtangsmanøvre.
Jeg er helt enig.
Osugi... Du ved det godt, ikke?
Den kejserlige flåde blev udslettet ud for Marianerne.
Øen er nu isoleret.
Jeg har i morges modtaget nye ordrer fra hovedkvarteret.
Alle jagerfly skal sendes til fastlandet for at forsvare Tokyo.
Det er jo uhørt! Hvordan skal vi så kæmpe?
Der er ikke tid til diskussion. Vi må hellere gå tilbage.
Kære mor.
Jeg er blevet overført til en ny deling i dag.
Jeg kan ikke komme nærmere ind på det.
Pas godt på dig selv.
Hej, se lige det her.
Det var da et sjovt slot.
Ved du, hvem det blev bygget til? En, der allerede var død.
De må have haft mange penge, siden de kunne bygge det slot til en død.
Hvorfor læser du egentlig den bog? Vi kommer aldrig i krig derovre.
Vi skal være glade, hvis vi får et hul i jorden.
Sig ikke sådan. Det bringer uheld.
- Undskyld... - Goddag.
- Er det her 312.? - Ja.
Jeg hedder Nozaki. Det er Saigo.
- Jeg hedder Shimizu. - Shimizu, du kan lægge dit grej der.
Der er en ledig plads inde bagved.
Tag dig ikke af ham.
Hans ven Kashiwara er lige død.
Det var hans plads.
Gå hellere derover.
Vi skal jo alle dø. Det er planen, ikke?
Det er en ære at dø for vores land.
Kashiwara døde af ærefuld dysenteri.
Shimizu, hvor er du fra?
- Jeg er fra Kanagawa. - Kanagawa?
- Ozawa, er du ikke fra Kanagawa? - Jo, det er jeg da.
Hvor var du rekrut?
Måske gik vi i samme skole?
Nej. Jeg var rekrut i Tokyo.
Det var jeg også. Hvor?
Koho Kimmu Yoin Yoseijo.
Hej... Hvorfor sender de en fra det hemmelige politi hertil?
Aner det ikke.
Han ligner ikke sådan en.
Han gik på Kempei-militærskolen.
Måske blev han smidt ud.
Han opfører sig som en Kempei.
Hans pistolhylster er ikke standard.
Han er spion. Han er her for at udspionere os.
Hvorfor skulle han dog gøre det?
Måske er det på grund af de breve, du har skrevet.
Pas hellere på.
Hvedesuppe igen?
Kuribayashi sparer vist på rationerne til slaget.
Vi er døde, længe før amerikanerne kommer.
Efter vores store indsats skulle man tro -
- at vi fik sandkage eller sandwich.
Hvad er der med dig?
Jeg drev et lille bageri i Omiya sammen med min hustru.
Det var dengang, man stadig kunne få sukker.
Vi solgte ampan og sandkage.
Hans Kempei-kolleger -
- kom bare og tog, hvad de ville.
For krigens skyld.
For landets skyld.
Hvorfor lige brød?
Vi blev også udsat for det i vores butik.
Og vi solgte tøj.
Da vi begyndte at lave skinkesandwich -
- tog de også dem.
Selvom vi løb tør for kød og kun havde brød, kom de stadig.
Til sidst skulle de bruge jern.
De tog alle vores redskaber, og så vi måtte dreje nøglen om.
Bare jeg var blevet fisker.
Det må have været svært for din kone.
Hun mistede både butik og mand.
Jeg henter lige noget mere.
Send dem bort. Vi har ingenting tilbage.
Tillykke. Deres mand er blevet indkaldt.
Mange tak.
Jeg er lykkelig over at skulle tjene mit land.
Vi beder til, at du må få evig succes.
Jeg beder Dem! Vi har kun hinanden.
Hanako...
Vær ikke så egoistisk!
Vi har alle sendt vores mænd og sønner i krig.
Vi må alle yde vores del.
I har i det mindste en lille, der kan føre navnet videre.
Hanako. Maden smager dårligt, når du er så trist.
Hvad skal jeg stille op, når du er død?
Jeg er ikke lagt i jorden endnu.
Der er ingen af mændene, der kommer hjem igen.
Ikke en eneste.
De lader dig aldrig komme hjem igen.
Bare rolig.
Og så nu, hvor barnet kommer.
Kan du høre mig? Det er far.
Hvordan går det?
Du må ikke sige til nogen, hvad jeg fortæller nu.
Lov mig det.
Din far...
...skal nok komme hjem til dig.
Det skal derover.
Fart på!
Fjenden nærmer sig.
Alt det der skal herover.
Det her er latterligt. Hvorfor spilde tid på at grave disse tunneler?
Vi dør alligevel.
I det mindste gik han med til maskingeværrederne på stranden.
- De ville tale med mig. - En drink?
Nej tak.
De har set meget bleg ud de seneste dage.
Det er vandet, jeg ikke kan tåle.
Det er ikke godt. Hvorfor tager De ikke tilbage til fastlandet og hviler ud?
Jeg har ladet admiral Ichimaru tage Deres plads.
Vi spilder tiden med de tunneler.
Hr. General, øen holder ikke fem dage uden flådestøtte.
Vi bør kæmpe til døden.
Det kan godt være, at tunnelerne er nytteløse.
Måske nytter det ikke noget at forsvare Iwo-jima.
Måske er krigen i sig selv nytteløs. Men giver De så bare op?
Vi forsvarer denne ø til døden! Indtil sidste soldat er død!
Hvis vores børn kan leve trygt i blot én dag ekstra -
- er det hver eneste dag værd.
Osugi, hvis De har bare lidt stolthed tilbage som officer -
- så rejs hjem til hovedkvarteret og bed dem sende støtte.
Så taler rygtet altså sandt? Jeg troede ikke mine egne ører.
Jeg er taknemmelig over at komme væk fra denne ø.
Vi har haft vores sammenstød -
- men jeg er oprigtigt ked af, at De rejser.
General Hayashi, nu er det op til jer.
Kuribayashi hører hjemme bag et skrivebord, ikke på en slagmark.
Forstået. Vi er mange, der står bag Dem, Osugi.
Hør godt efter.
Fjenden går formentlig i land her.
Planen er, at der er krydsildspositioner her -
- her og her.
Sagen er den, at fjenden er mange flere end os -
- og at vi er i mindretal i hver eneste sektor.
Men vi har én stor fordel. Kan nogen sige, hvad det er?
Amerikanerne er svage og de japanske soldater underlegne.
Udmærket, Shimizu. Hvorfor så det?
De er ikke disciplinerede. Og lader følelser komme før pligt.
Her er en amerikansk sygepassers uniform. Han er jeres mål.
Amerikanerne vil ofre mange soldaters liv for at redde ham her.
Forstået?
Hr. General, må jeg lige sige noget?
Hold godt øje med generalmajor Hayashi.
Tak for Deres omsorg, Nishi, men der er ingen tid at spilde.
Vi må bare gøre, hvad vi nu kan.
Admiral Ichimaru.
- Til tjeneste. - Undskyld.
Tak, fordi De kom med så kort varsel.
Jupiter!
Jupiter...
Jupiter.
Hej...
Hej, Yamazaki.
Hvorfor sidder du bare der? Hjælp dog...
Jeg tror, han skriver om os i sine rapporter.
Han skriver bare brev.
Der er gået to måneder, Nozaki.
- Han havde indberettet os før. - Hvordan ved du det?
Holder de aldrig op? Det er bare dag ud og dag ind.
Jeg bliver vanvittig!
Hvis de forbandede amerikanere vil invadere os -
- hvorfor skynder de sig så ikke i land?
Tako-Chan, mine fire kyllinger er vokset meget.
Hønen viser dem, hvor der er mad -
- men de er frække og spiser af min køkkenave.
Kaptajn!
Den amerikanske flåde har forladt Saipan.
Så er de på vej.
Saml mændene.
Javel!
Folkens -
- tiden er inde til at vise, hvad I er gjort af.
Som en del af den agtværdige kejserlige hær -
- stoler jeg på, I vil kæmpe med ære.
Øen her er af største betydning for Japan.
Hvis øen falder...
...vil fjenden...
...bruge den som base til at angribe vores hjemland.
Vi kæmper for fastlandet!
For vores land!
Til sidste mand!
Det er vores pligt at standse fjenden. Og ingen af jer -
- må dø, før han har dræbt ti af fjendens soldater.
Forvent ikke...
...at vende hjem i live.
Jeg vil altid gå i forreste række.
Kejseren længe leve!
Vær forsigtige og pas på jer selv.
Jeg vil kæmpe tappert til det sidste i Yamatos ånd.
Mit hjerte vil altid være hos jer.
Takeichi.
Hver husstand skal fremstille et bestemt antal sække til krudtet.
Jeg kan ikke undgå at skælve ved tanken om, at de skal bruges i kamp.
Taro og Yoko griner ad mig.
Takako, der er evakueret til Nagano, klarer sig også godt.
Jeg beder for din sikkerhed.
Kærlig hilsen Yoshie.
Nu kan ingen skyde mig.
Det er et flot bælte. Min kone har også sendt et.
Hr. Kempei har ikke et bælte med tusinde sting.
Måske ødelægger det uniformen.
Han er nok heller ikke overtroisk.
Så har hans mor alligevel lavet et.
- Måske prøver de at sænke øen. - Jeg har hovedpine.
- Hvor mange skibe mon der er? - Mindst 30. Måske endda 50.
- De må være tæt på. - Jeg skal slå en streg.
- Ikke i kloakken. Det giver dysenteri. - Hvor så?
Der er en potte for enden af hulen.
Potten er fuld. Nogen må tømme den.
Saigo!
Hvis der sker noget med den -
- kommer du til at bære vores lort ud med dine bare næver.
Sikke en stank!
Hvorfor skal det altid gå ud over mig?
Heldig igen. Jeg tager det i mig.
- Skal vi give ild? - Ikke endnu.
Mændene ønsker at give ild.
Vent!
De indtager stranden på et øjeblik.
Vent, til stranden er fuld.
Kom så! Giv ild.
Giv ild!
Kitakubo-delingens kanoner er nede og alle maskingeværer på stranden.
Alle andre styrker er intakte. Fjenden har over 1000 sårede.
Vi måtte miste maskingeværrederne.
Alt i alt er det gode nyheder. Hvordan ser det ud på Suribachi?
Styrkerne er intakte.
Det var godt. Hvad med fjenden?
Cirka 20.000 mand og 80 kampvogne.
Der må være mange flere. De har stadig mænd i bådene.
Frontlinjen går -
- mellem Suribachi og den sydlige landgangsplads -
- og Chidori-flyvepladsen.
Det anede mig. Suribachi og Motoyama-flyvepladsen.
De angriber fra to sider.
Det er ikke nok! Jeg skal bruge mere ammunition.
Tag hans plads!
- Maskingeværet er færdigt. - Så brug riflen.
Pas på! Fjols! Du er ikke til at stole på!
Løb hen og sig, at vi skal bruge et maskingevær.
Fart på!
Oberst Adachi anmoder om forstærkninger.
Vi kan ikke sende forstærkninger. Sig, han må holde ud.
- Skyd! - Vi har ikke flere kugler.
- Skyd! - Dæk mig!
Vi taber Suribachi.
Anmoder om tilladelse til at indlede selvmordsmission.
Det går ikke. Prøv at holde dem stangen.
Gør, hvad I kan for at overleve. Slut jer til dem i hulerne mod nord.
Men... jeg har jo ikke formået at holde Suribachi.
Lad mig dø ærefuldt sammen med mine mænd.
Nej. Det er en ordre.
Adachi.
Adachi!
Kaptajn Tanida anmoder om maskingeværer.
Det er forbi.
Selvmord. Det er den eneste udvej.
Jamen...
Bring det her til din overordnede.
Jeg hørte general Kuribayashi beordre oberst Adachi til at flygte.
Stille!
Flugt er kun for krystere.
Sæt dig!
Er I klar?
Vi er...
...kejserrigets ærefulde soldater.
Husk det.
Den eneste udvej for os -
- er at dø med ære.
Det er vores skæbne...
...at finde hvile i Yasukuni-helligdommen.
Vi ses der.
Længe leve kejseren!
Farvel, kammerater!
Stands!
Du skal dø som en ærefuld soldat.
Shimizu!
Vi kan nå at slutte os til dem i de nordlige huler.
- Vi har ordre til at dø. - Jeg hørte general Kuribayashi.
Det var det, han sagde.
Han sagde det over radioen. Det er rigtigt.
Vi kan dø her...
...eller vi kan kæmpe videre.
Hvordan tjener vi bedst kejseren?
Hvordan?!
- Hvor fører den hen? - Tættere på Motoyama.
Har I fået ordre om tilbagetrækning?
- Hvor er resten af mændene? - De er alle døde.
Det er det samme her.
Der må være en udgang her i nærheden.
Vær stille!
Så du troede, du kunne sprænge os eller brænde os.
Nej! Lad være!
Har vi hørt fra Suribachi? Send et bud.
Løjtnant Oiso har beordret os til at mødes i den østlige hule.
Vi vil forsøge at nå til Motoyama. To kilometer i åbent terræn.
Enver er sig selv nærmest.
Vi ses på den anden side.
Om ikke på denne jord, så i den næste verden.
Ikke i flok. Så bliver vi bare ramt.
- Hold afstand. - Det er krysteragtigt.
En død soldat gør ingen gavn.
Fremad!
Vi kravler videre, når blusset er slukket.
- Hvad blev der af buddet? - Han kom aldrig tilbage.
- Jeg går selv derhen. - Motoyamas sender virker stadig.
Hvorfor ikke prøve der?
Disse mænd trak sig tilbage fra Suribachi.
Hvem er I?
- Saigo, fra 312. regiment. - Shimizu, til tjeneste.
Flygtede I fra Suribachi?
Hvor vover I!
I havde pligt til at holde skansen til sidste mand.
I skulle være døde sammen med jeres kammerater.
Sikke noget!
I er en skændsel.
Ned på knæ!
- Men... - Ned på knæ, sagde jeg!
Du skal ikke dræbe mine soldater uden grund.
Sænk det sværd.
Sænk det!
Hvad foregår der her?
Disse mænd flygtede fra Suribachi.
Jeg gav ordre til, at alle overlevende skulle gå til hulerne mod nord.
Jeg beklager, hr. General.
Det er bare...
Suribachi... er faldet.
Nu hvor Suribachi er faldet, vil fjenden flytte sine styrker til bjergsiden.
Vi må flytte kommandoposten nordpå.
Ito.
Kæmp for dine faldne brødre.
Til døden.
Op med jer!
Generalmajor Hayashi leder et angreb. Vi skal slutte os til ham.
Kuribayashi beordrede os til at blive her.
Løjtnant Ito siger, at Kuribayashi er en svag amerikansk sympatisør.
Vi generobrer Suribachi.
Hvor er generalmajor Hayashi?
- Det ved vi ikke. - Hvem har kommandoen her?
Det ved jeg ikke.
Bliv her, til jeg har udtænkt vores næste skridt.
Vi er dødsens.
Retræte! Vi får fat i forstærkninger.
Hvorfor tog jeres regiment ikke del i angrebet?
Sid ikke der som rotter!
Kom ud af jeres huler og kæmp!
- Hvor er jeres overordnede? - Vi har ikke fået ordre om at angribe.
Modtog I ikke ordren fra general Hayashi?
Kuribayashi gav kontraordre.
Der skal ikke angribes.
Vi generobrer Suribachi med eller uden Kuribayashi.
Flere styrker deltager i angrebet. Gør Deres mænd klar.
Må jeg minde Dem om Deres rang.
Deres manglende respekt bringer Deres mænd i unødig fare.
Gå tilbage til Deres hule, ellers overtager jeg kommandoen.
Jeg har fået nok. Vi klarer det her selv.
Følg mig!
Det er imod reglerne.
Det er officeren, der prøvede at slå os ihjel. Han er ligeglad.
Jeg går ikke ind igen.
Jeg har fået nok af at slås i huler.
I er nu under oberstløjtnant Nishis kommando.
Jeg lægger mig under en kampvogn.
Jeg sætter en af deres maskiner ud af spillet.
Lad os gå tilbage.
Skynd dig lidt.
Hvordan ser det ud?
Tusinde mand faldt i et natligt slag ved Chidori-flyvepladsen.
Jeg havde jo forbudt selvmord.
Tilsyneladende nåede ordren om retræte ikke ud til alle sektorer.
Hayashi! Den idiot!
- Og amerikanernes fremrykning? - En bataljon er på vej nordpå.
Vi kæmper langs det vestlige højdedrag.
Når de krydser det, bliver de omringet fra tre sider.
- Den her er netop kommet. - Læs op.
Det er fra hovedkvarteret.
"Vi beklager, at vi ikke har mulighed for at sende forstærkninger.
Vi håber oprigtigt, at De vil kæmpe ærefuldt -
- og dø for Deres land."
- Bær ham ind. - Javel.
Kom herhen med ham.
Skal jeg slå ham ihjel?
- Nej, plej ham. - Men...
- Okubo, ville du ikke forvente det? - Endo, plej ham.
Vi har næsten ingen morfin.
- Det ville amerikanerne ikke gøre. - Har du nogensinde mødt dem?
Tag jer af ham.
Endo!
Hvor er I, amerikanske kampvogne?
Kom og tag mig.
- Hvordan går det med fangen? - Han er vågen.
Jeg vil have informationer. Jeg taler lige med ham.
Hvor er De fra, soldat?
Marineinfanteriet. Able-kompagniet.
Okay, marinesoldat. Jeg mener, hvilken by er De fra?
Jeg har selv boet i Californien.
Kender De Mary Pickford eller Douglas Fairbanks?
Ja. Det gør alle da.
Det er mine venner.
De har besøgt mig privat i Tokyo.
Er det rigtigt? Er De berømt?
Jeg deltog i De Olympiske Lege i Los Angeles i 1932.
Er det virkelig sandt?
Her er et billede -
- af mig og min hest, der springer.
Det var pokkers.
Oklahoma. Det er dér, jeg er fra.
- Takeichi. - Sam.
Jeg har fået nok.
Mere end nok. Jeg overgiver mig.
Bare anold mig.
Jeg er ligeglad. Det var derfor, du blev anbragt her, ikke?
For at rapportere om forræderiske tanker.
Jeg blev anbragt her -
- fordi jeg blev fyret fra Kempeitai.
Fyret?
Jeg havde kun været i tjeneste i få dage.
Shimizu, vi skal altid udvise strenghed.
Hvis vi viser den mindste nåde, udnytter folk os.
Javel!
Dét er upatriotisk. Få det ordnet, Shimizu.
Hvor er det kejserlige flag?
Undskyld. Min mand er i krig, og jeg kan ikke selv hejse det.
- Det er upatriotisk. - Hjælp mig, så hejser jeg det nu.
- Få hunden til at tie stille. - Hvabehar?
Den er irriterende. Den forstyrrer hærens kommunikation.
Jeg beklager mange gange.
Toro, kan du tie stille.
Shimizu, gør det af med hunden.
Vi kan ikke have, at en hund forstyrrer vigtige militære handlinger.
Javel!
- Før hunden om bagved. - Det er kun en hund.
Det skal ikke gentage sig.
Før den om bagved. Send børnene ind.
Fart på.
Tag hunden med ind og få den til at tie stille og luk den aldrig ud.
Ja... mange tak.
Ordren er udført!
Gør du nar af mig?
Når du ikke kan skyde en hund -
- vil du aldrig kunne ordne de røde.
Det er upatriotisk!
Jeg blev afskediget på grund af lydighedsnægtelse og sendt hertil.
Javel så.
Her er det i det mindste kun fjenden, der hader dig.
Jeg bebrejder ikke hunden noget.
Taro -
- i aftes var der afskedsmiddag.
Hustruerne deltog også.
Jeg skulle hilse på alle damerne -
- så jeg fik næsten ikke rørt maden.
Mine damer og herrer, må jeg få Deres opmærksomhed.
Aftenens æresgæst er fra kejserriget Japan.
Kaptajn Kuribayashi.
Modtag som et tegn på vort venskab denne 1911 Colt.45.
Det er noget, enver kavaleriofficer kan bruge.
Tak for den prægtige gave og Deres venskab.
- Jeg vil savne Dem. - Det var så lidt.
Sid ned og nyd maden.
Den er smuk.
Lad os spørge kaptajn Kuri.
Må jeg kalde Dem Kuri, kaptajn?
Kaptajn?
Hvad ville De sige til, hvis Amerika og Japan kom i krig?
Jeg tror, de ville blive formidable allierede.
Jeg tror, hun mener mod hinanden.
USA er det sidste land i verden, Japan vil erklære krig.
Men hvis det skete, ville jeg tjene mit land.
De mener, at hvis Bertie var modstanderen, ville De skyde ham?
Jeg måtte følge min overbevisning.
Deres overbevisning eller Deres lands?
Kommer det ikke ud på ét?
Det kalder jeg en sand soldat.
Forfærdeligt. Bertie, det betyder, du er død.
Nej! Aldrig...
Hallo... Sam?
Er der nogen oplysninger om fjendens planer?
Nej, det er bare et brev.
Fra hans mor.
"Kære Sam, jeg sender dig nogle bøger.
Jeg håber, du synes om dem.
I går gravede hundene et hul under hegnet.
De for rundt overalt.
Da vi fandt dem -
- havde de været efter Harrisons' høns.
Du skal ikke bekymre dig for os.
Bare pas på dig selv og kom hjem i god behold.
Husk, hvad jeg har sagt.
Gør altid det rigtige, fordi det er det rigtige.
Måtte krigen snart være slut og du tilbage i god behold.
Kærlig hilsen mor."
Endo... Endo!
Der er ikke mere medicin.
Jeg er ikke til nogen nytte. Hjælp de andre.
Okubo, kom her.
Hvordan ser det ud med ammunitionen?
Ikke godt.
Mortererne er ødelagt, og vi mangler ammunition til maskingeværerne.
Vi har kun vores rifler.
Okubo, du har nu kommandoen over mændene.
- Jamen... - Vi kan ikke holde mere.
Du må føre resten af mændene mod nord.
Tag den mad og ammunition, der er tilbage.
Hvad så med Dem?
Jeg er træt af at dele denne hule med alle jer.
- Jeg klarer mig selv fra nu af. - Hvad mener De?
Du skal gå nordpå.
Din første opgave bliver at finde vand.
Kammerater...
Gør jeres bedste.
Gør, hvad der er rigtigt...
...fordi det er rigtigt.
Forstået?
Javel!
Jeg skal nok sørge for, at man sender medicin og mad.
Det har været en stor ære at tjene -
- under Dem.
Lad os gå!
Okubo...
- Ja? - Ræk mig riflen.
Undskyld, Okubo.
Hvorfor får jeg ingen rapporter? Hvad med admiral Ichimaru?
- Nej. - Hvad med Nishi eller Hayashi?
- Send flere bude ud! - Det har vi gjort.
- Ingen af dem er vendt tilbage. - Man kan ikke lægge strategi sådan!
Jeg har tænkt over det, oberstløjtnant Nishi sagde.
Han har ret.
Jeg ved intet om fjenden.
Jeg troede, at amerikanerne var krystere.
Men det er de ikke.
Jeg har fået fortalt, at de er uciviliserede.
Men den amerikanske soldat...
Hans mors ord...
...var de samme ord som min mors.
Jeg vil gerne gøre min pligt for generalen og for vort land.
Men jeg vil ikke dø forgæves.
Saigo... Hvad mener du?
Shimizu...
Jeg tror ikke, at du helt ved, hvad der er at ofre...
Du har ikke levet længe nok.
Saigo.
Vil du ikke nok overgive dig sammen med mig?
Forsigtig.
De opdager det, hvis vi går sammen. Du går først.
Jeg finder på noget. Jeg siger, jeg vil kigge efter dig.
Vi er over alle bjerge, før de opdager det.
Lad, som om du har dysenteri.
Vis mig din dysenteri-mine.
Det må gå an. Af sted med dig.
- Hvor skal du hen? - Jeg har dysenteri.
- Du vil overgive dig, ikke? - Tag mig med.
- Jeg har fået nok af den her krig. - Vær stille!
Hej, I der! Hvor skal I hen?
- Han sagde, han var syg. - Stands!
Hvad skal I?
- Stop! - Måske blev de forskrækkede.
Miura, du holder vagt.
Sørg for, der ikke kommer flere desertører.
Se oppe på skrænten! Dæk mig.
Pas på deroppe.
Sæt ham ned.
Flere våben? Giv ham noget vand.
Tag ham med derover.
- Vi fortsætter. - Hvad med fangerne?
I bliver her og holder vagt.
Kom så.
Af sted!
Hvilken ened var du i?
Higashiyama 314.
Surt show.
Skal vi nu blive her hele natten?
Har du hørt det?
Jeg har hørt, at de giver én noget at spise.
Mad.
Det lyder godt.
- Vi kan tage dem med til stranden. - Hold nu op.
Jeg er også fra Yokohama.
Når krigen er forbi, må du besøge mig.
Vi er de rene skydeskiver med de to.
Jeg har en bedre idé.
Hr. Løjtnant!
Lad det være en lærestreg for dem, der ønsker at overgive sig.
Vi må gennem området med krydsild for at komme nordpå -
- og slutte os til de andre.
Er I klar?
Vi går mod den hule og fortsætter derfra.
Spar på kuglerne.
Hver eneste en.
Skyd ikke på må og få.
Det her er Nishis styrker og de overlevende fra Suribachi.
Er der ingen officerer?
Det var flot, I nåede hertil.
Fujita, giv dem vand.
- Fujita! - Jeg beklager, der er ikke mere.
Det er jeg ked af.
I kan i det mindste hvile jer.
Har jeg ikke set dig før?
Du havde nær mistet hovedet.
Det var anden gang, De reddede mig.
Den første gang var den dag, da De ankom til øen.
Det er da også rigtigt.
Alle gode gange tre.
Hanako.
Du får nok aldrig det her brev.
Men det giver mig ro i sjælen at skrive.
I fem dage har vi været uden mad og drikke.
For at overleve -
- gør vi utænkelige ting.
Der er ingen vej ud nu.
Det eneste, jeg kan tænke på, er dig og barnet.
Grav nogle orme op.
Slaget nærmer sig sin afslutning.
Der er hverken ammunition eller vand.
Alle overlevende deltager i et fælles angreb.
Jeg beder til, at kejserriget vil sejre.
Jeg siger nu farvel.
Jeg kunne ikke udføre min pligt til fulde for landet.
Nu hvor ammunitionen er sluppet op, må vi desværre bukke under.
Er du kommet helt ovre fra Suribachi?
Det må have været forfærdeligt.
Slet ikke.
Du er en dygtig soldat.
Jeg er blot en simpel bager.
Var du bager? Hvad med din familie?
En hustru og en datter, der blev født sidste sommer i Omiya.
Jeg har ikke set hende endnu.
Det er noget mærkeligt noget.
Jeg lovede mig selv at kæmpe til døden for min familie -
- men tanken om min familie gør det svært at indfri det løfte.
General!
En radiotransmission fra fastlandet.
For general Kuribayashi -
- og hans styrker, der kæmper så tappert for vort land -
- vil børn fra Nagano, Kuribayashis hjemegn, synge en sang.
I Stillehavets bølger
syd for den kejserlige by
flyder der en lille ø
Vort riges skæbne
hviler i hænderne på denne ø
Iwo-jima
Så længe den holder stand
kan vi føle os trygge da der i det kejserlige land
altid vil råde fred
Vi vil kæmpe med stolthed og ære for enver pris
Vor stolte ø
Iwo-jima
Jeg vil bede dig noget.
Bliv her og brænd alle dokumenter og min militærkiste.
Alle gode gange tre.
Vi foretager nu et fælles angreb.
Selvom Japan har tabt -
- vil vort folk en skønne dag hylde jeres engagement.
Der kommer en dag, hvor de vil græde og bede for vores sjæle.
Vær stolte over at dø for jeres land.
Jeg vil altid gå i forreste række.
Til angreb!
General!
Rolig.
Dæk ham. Indstil skydningen.
Ikke mere.
Vil du, Fujita?
Det er en ordre.
General...
Er det dig igen?
Jeg vil bede dig om en sidste tjeneste.
Begrav mig, så ingen finder mig.
Taro, jeg kommer snart hjem.
Jeg er glad for, jeg skal hjem til Japan -
- men jeg er lidt ked af at skulle forlade mine venner.
Jeg kørte hjem.
Det er ensomt at køre alene.
Er det her stadig japansk jord?
Ja!
Det er stadig Japan.
Pas på. Han kan være mineret.
Pas på.
Der er ikke noget.
Se, hvad jeg har fundet!
- Her er en, der gemmer sig. - Kom med ham.
Læg skovlen fra dig.
Er der nogen, der taler japansk?
- Slip skovlen. - Slap af.
Slap af.
Lad mig skyde ham.
- Vi gør dig ikke noget. - Skal jeg skyde ham?
Pas på.
Han er skør.
Pas på.